Естетичний досвід метамодерна: візуалізація світоглядної парадигми в архітектурі
DOI:
https://doi.org/10.35433/PhilosophicalSciences.1(85).2019.45-55Ключові слова:
візуалізація, метамодерн, естетичний досвід, естетична антропологія міста, культурна спадщина, урбаністика, урбаністичний простір, концепція "виробництва простору", символАнотація
У статті досліджено філософські та ціннісні основи метамодерну та форми їх візуалізації в архітектурі. Соціально-технологічні зміни на початку 21 століття ознаменували вступ у нову еру, його назва ‒ Metamodern. Цей термін використовується з кінця 2000-х. Особливості нової ери проявляються в різних сферах життя. Вони знайшли візуальний прояв у галузі міського дизайну та архітектури. Місто водночас є одночасно матеріальним об’єктом і символічним проектом. Виробництво простору та виготовлення символів стає взаємозалежним процесом. Ці твердження є важливими для цього дослідження. Виходячи з цього, ми розглядаємо архітектуру та довкілля міста як візуалізацію метамодерної парадигми. Методологічною основою дослідження був семіотичний аналіз візуального об'єкта, який застосовано в межах концепції "виробництва простору" А. Лефевра та П. Бурдьє. Об'єктом нашого аналізу є проект Бомонтіада (Стамбул, Туреччина). Завдання статті – зробити семіотичний аналіз архітектурного комплексу Бомонті та продемонструвати перехід від постмодерністської парадигми до метамодерну. Предметом цієї статті є аналіз реконструкції комплексу Бомонті в Стамбулі. Архітектурне та дизайнерське рішення комплексу Бомонті було створене як частина нової концепції міського простору. Це було представлено як масштабний процес переходу до метамодерністської світоглядної парадигми.
Проект "Бомонті" вирішує цілий комплекс завдань щодо збереження культурної спадщини та створення привабливої комерційної нерухомості. Реалізація цього проекту продемонструвала зміну естетичних уподобань у сфері міської перебудови. Це розглядалося як перехід до нового сприйняття світу. Проект "Бомонті" відобразив нове розуміння ролі людини у багатошаровому культурному просторі сучасного міста. Дизайн цього архітектурного об’єкта представлений як візуальна риторика, що створює антропологію міста епохи метамодерну. У результаті ми дійшли висновку, що сучасна архітектура відображає п’ять принципів парадигми метамодернізму, а лофт-дизайн стає інструментом для створення нового семіотичного поля метамодерну. Вказується значення гармонії в її організації, оскільки вона сприяє не лише дбайливому ставленню до елементів культурної спадщини, а й створює умови для гедоністичного сприйняття оточення повсякденного життя сучасників.
Посилання
Артеменко А. П., Артеменко Я. И. Гуманизация, или технологии "мягкой власти" в городском пространстве: семиотика лофта // Вестник Санкт-Петербургского университета. Социология. 2018. Т. 11. Вып. 3. С. 319-331. [Электронный ресурс]. Режим доступа: https:// doi.org/10.21638/spbu12.2018.304 (дата обращения 15.09.2019).
Вермюлен Т., ван ден Аккер Р. Заметки о метамодернизме. [Электронный ресурс]. Режим доступа: http://metamodernizm.ru/notes-on-metamodernism/ (дата обращения 15.09.2019)
Дженкс Ч. Язык архитектуры постмодерна. Москва: Сторойиздат, 1985. 136 с.
Зукин Ш. Культуры городов. Москва: Новое литературное обозрение, 2015. 419 c.
Лефевр Α. Производство пространства. Москва: Streike Press, 2015. 432 с.
Латур Б. Пересобирая социальное. Введение в акторно-сетевую теорию. Москва: ИД ГУ ВШЭ, 2014. 384 c.
Лэндри Ч. Креативный город. Москва: Издательский дом "Классика – ХХІ", 2006. 399 с.
Ло Дж. Объекты и пространства. Социология вещей: сб. ст. Москва: Территория будущего, 2006. С. 223–244.
Серто М. де. Изобретение повседневности. СПб.: Издательство Европейского университета в Санкт-Петербурге, 2013. 330 с.
Эко У. Отсутствующая структура. Введение в семиологию. СПб.: ТОО ТК "Петрополис", 1998. 432 с.
Artemenko A., Artemenko Ya. Mental Image of the City // Humanities Bulletin. 2018. Vol. 1 (1). P. 82–90.
Harvey D. The Right to the City // Richard Scholar (ed.), Divided Cities: The Oxford Amnesty Lectures. Oxford: Oxford University Press, 2003. Р. 83–103.
Kuban D. Istanbul an urban history: Bizantin, Constantinopolis, Istanbul. Istanbul: İsbank, 2010. 592 p.
Manzini E. Design, when everybody designs: An introduction to design for social innovation. Cambridge, MA: MIT Press 2015. 264 р.
Phelps E. S. Mass flourishing: How grassroots innovation created jobs, challenge, and change. Prinston, NJ: Princeton University Press 2015. 392 р.
Populist. Bomonti Culture Inc. E-resource. Access mode: http://thepopulist.com.tr/tr/tarihce.aspx (дата обращения 15.09.2019).
Zukin S. Naked City: The Death and Life of Aethentic Urban Places. Oxford, Oxford University Press, 2010. 294 р.
##submission.downloads##
Номер
Розділ
Ліцензія
Авторське право (c) 2020 А. П. Артеменко
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by-nc-nd/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution-NonCommercial-NoDerivatives 4.0 International License.
Автори, які публікуються у цьому журналі, погоджуються з наступними умовами:
a) Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Creative Commons Attribution License, котра дозволяє іншим особам вільно розповсюджувати опубліковану роботу з обов'язковим посиланням на авторів оригінальної роботи та першу публікацію роботи у цьому журналі.
b) Автори мають право укладати самостійні додаткові угоди щодо неексклюзивного розповсюдження роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом (наприклад, розміщувати роботу в електронному сховищі установи або публікувати у складі монографії), за умови збереження посилання на першу публікацію роботи у цьому журналі.
c) Політика журналу дозволяє і заохочує розміщення авторами в мережі Інтернет (наприклад, у сховищах установ або на особистих веб-сайтах) рукопису роботи, як до подання цього рукопису до редакції, так і під час його редакційного опрацювання, оскільки це сприяє виникненню продуктивної наукової дискусії та позитивно позначається на оперативності та динаміці цитування опублікованої роботи (див. The Effect of Open Access).